СМАРТ-КОНТРАКТИ ЯК МЕХАНІЗМИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРИВАТНОСТІ В РОЗПОДІЛЕНИХ СИСТЕМАХ ЦИФРОВИХ ДВІЙНИКІВ - Овсянко, Дмитро; Нємкова, Олена (Електронне фахове наукове видання «Кібербезпека: освіта, наука, техніка», 2025)
Анотація. Розгортання розподілених цифрових систем-двійників у таких сферах, як охорона здоров’я, виробництво та критична інфраструктура, загострило питання захисту приватності даних. У цих системах цифрові двійники взаємодіють з великою кількістю пристроїв та користувачів, що підвищує ризики витоку або несанкціонованого доступу до чутливої інформації. Традиційні централізовані механізми управління ідентифікацією та контролем доступу не відповідають вимогам сучасних розподілених систем, оскільки обмежені в масштабованості, автономності та рівні приватності. У статті досліджено можливості використання смарт-контрактів, що функціонують у блокчейн-середовищі, для забезпечення децентралізованого управління доступом до даних цифрових двійників. Смарт-контракти здатні забезпечити прозоре і надійне виконання політик доступу без участі централізованих посередників. В роботі розглянуто інтеграцію сучасних криптографічних технологій у процеси роботи смарт-контрактів, зокрема використання доказів з нульовим розголошенням, децентралізованих ідентифікаторів (DID) та конфіденційних обчислень. Застосування таких рішень дозволяє підтверджувати права доступу, забезпечувати приватність і безпеку операцій без розкриття конфіденційної інформації. Також проаналізовано обмеження існуючих підходів, серед яких висока вартість транзакцій у публічних блокчейнах, низька продуктивність традиційних смарт-контрактів та складності з інтеграцією конфіденційних обчислень у пристрої з обмеженими ресурсами. Запропоновано напрями подальших досліджень, зокрема оптимізацію архітектур другого рівня (Layer 2) для підвищення продуктивності, розробку безпечних механізмів аудиту та забезпечення сумісності з суверенними системами ідентифікації. У висновках наголошується, що приватність повинна стати базовою властивістю цифрових двійників. Смарт-контракти у таких системах повинні виконувати не лише логіку управління, але й функцію довірених агентів, які гарантують дотримання політик доступу та нормативних вимог у децентралізованих екосистемах.